Ett av två äktenskap slutar i skilsmässa.
Den här...
var speciellt
otrevlig, omogen, svår, komisk, hätsk, barbarisk, tuff, otäck, ledsam, jobbig...
usel
Grattis på födelsedagen, Carter.
Kom igen, allihop. Grattis, grabben.
Är du ett? Är du två? Är du tre? Är du fyra?
Hoppas hon sätter din kuk i halsen!
Hon är åtminstone nära den!
Jag hatar dig!
Vilken snuskig, äcklig mun du har!
Din jävla lögnare!
Hon bakade inte ens tårtan, hon köpte den.
Jag ringer polisen igen.
Blås nu ut de förbannade ljusen.
Dave, sluta filma. Sluta.
Ät upp din egen skit och dö!
Kapitel tre: Betydelsefulla ögonblick.
På sin nionde födelsedag önskade han sig en sak vid sin köpta tårta:
att få slut på galenskapen.
Den gick inte i uppfyllelse.
Det är upp till dig. Vem vill du bo hos?
Ett halvår kvar till jul!
Under årens lopp utsattes han för känslomässig manipulation.
Öppna fort, den lever.
Smutskastning.
Jag är ledsen att behöva säga det, men pappa är homosexuell.
Han pressades in i onaturliga och pinsamma relationer.
Det här är Chloe. Nu ska hon vara din syster.
Han fick se sina föräldrar hitta kärleken
om och om igen.
Vad fin du är. Nu är det du och jag för alltid.
Den här unge mannen längtade efter att bli vuxen.
Att befrias från människorna som kallade sig föräldrar.
Och ett tag var han duktig på att övertyga världen
om att han lyckats med det.
Snälla, kan vi sluta anställa skådisar
oavsett hur mycket servitrisvana de har.
- Hej, Etta, hur är det med din man? - Än är han inte död.
Kan du inte flytta bort bord 29 till 30?
För jag har en födelsedagsfest på bord 30.
- Vad sägs om 15? - Det blir bra.
Din bror ringde förresten. Han är så flörtig.
- Hej, sir. Hur är det? - Hej.
Det bordet har avslutat efterrätten, betalat
och suttit där i en halvtimme!
Vi dukar ett nytt bord åt dig nu.
- Bra. - Okej? Tack. Jag ber om ursäkt.
- Du hade rätt. - Tack.
Det är stressigt. Prata fort, Trey.
Jag har ingenstans att sitta, så jag står upp och pratar.
Herregud! Titta!
- Oj! Är det sant? - Eller hur?
Du menar nog "grattis".
Ja. Grattis.
Telefonen ringer fortfarande. Vänta.
Hej, mamma!
Jag vet! Jag är så glad.
Vill du bli hög?
Nej, det vill jag inte. Ska du gifta dig?
- Har ni varit ihop i tre, fyra månader? - Herregud, ja.
- Ja. - Fyra månader.
Ja. Det är ett stort beslut.
Ärligt talat tog jag det igår.
Vi var på Costco
och hon drog ett så kul skämt om DVD-hyllan.
Jag tänkte att henne
vill jag tillbringa resten av mitt liv med.
Toppen.
Är du verkligen redo? Du är ju rätt...
Du bor i mitt garage, Trey.
Och du har inget checkhäfte.
Det känns rätt.
- Vad bra. - Tack.
Du kommer inte gilla det, men kan du prata med mamma och pappa?
- Om vadå? - Att gå på bröllop.
Du ska inte ha ett bröllop. Du kan väl gifta dig borgerligt.
Ett vittne, inget besvär.
Kan ni inte köra nån slags japansk tradition?
- Hon är från Palo Alto. - Jag vet. Men nån gammal tradition?
Hon är tredje generationen.
Mamma och pappa har inte pratat med varandra på 20 år.
Jag vet, men om nån kan få dem att göra det, så är det du.
De lyssnar på dig.
Inte direkt. Jag lirkar lite med dem...
Det har gått rätt bra.
Vi är inne i en lugn period.
Vill du verkligen ta den risken?
Det är mitt bröllop.
Det är väl ändå den dagen som man...
Okej. Jag försöker.
- Gör du? - Ja.
Okej.
- Du är bäst. - Visst.
Best man, alltså. Fattar du?
Tack ska du ha.
Han sa okej!
Vem vill gunga högre?
- Jag. - Okej.
Herregud, vad läskigt.
Säg inte till mamma att jag gav er det här.
Titta vem som är här. Okej, ett, två, tre. Herregud.
Pappa! Pappa!
Kom. Oj!
Hej. Hur var det på Rancho De La... Eller var ni nu var.
Toppen. Det är ett förstklassigt ställe. Jag tog en manikyr.
Jag ser härifrån.
Ge mig mina små barn.
Mamma! Mamma!
Hej. Var de snälla?
De var snälla.
Rätt intressant lekplats. Många skarpa vinklar.
Det är en väldigt viktig lekplats. Känner du till I.M. Pei?
Hans bror kommer hit.
Carter, jag köpte nåt till dig. De här kepsarna är suveräna.
Ja, suveräna.
- Ta på den. - Jag ska. Jag bara...
Kom igen, ta på den. Jag vill se hur den ser ut på.
Ta på den, Carter.
Toppen.
- Det gjorde jag bra. - Du klär i den.
Pappa, har du pratat med Trey?
Goda nyheter, va? Vad är det med honom?
Han vill ha ett bröllop.
Toppen. Jag sa att han får bestämma.
Glöm att brudens familj betalar.
Nu är det jag, och jag behöver kanske bara betala en gång.
Kommer du på bröllopet om mamma är där?
Nej. Hon kan ha ett eget bröllop.
Visst. Men det blir nog inte två bröllop.
Varför inte?
Jag ska ordna en förstklassig fest
och sen kan din mamma och den där tönten
hyra ut en snabbmatsrestaurang i Petersburg.
De kan ta inträde för att täcka kostnaden.
Jag begär inte att du ska dansa med henne, bara vara i samma rum.
- Carter. - Pappa.
Om jag nånsin ser den där kvinnan ska hon få sig en omgång.
Det är nåt alla föräldrar drömmer om, barnets bröllop.
Jag tycker det är underbart.
Jag också. Det är bara... Jag vet inte, det är synd.
Vadå?
Det är synd att de måste rymma för att gifta sig.
Va? Nej, nej! Absolut inte.
Trey har inget val, mamma.
Såvida du och pappa inte dyker upp på samma bröllop.
Jag rymmer tillsammans med dem.
Om du följer med blir det inget hemligt bröllop.
- Det blir ett bröllop på annan ort. - Just det.
Och då måste pappa och Sondra också åka dit.
Nej, nej, nej!
Den slynan kommer inte till San Martin.
Melissa? Kan du ta pennlampan i kökslådan till mig?
Han håller på att bli galen. Bind fast den.
Hon brukar lugna sig efter tio, femton sekunder.
Tack, Gary.
Jag hittade den. Förlåt.
Vet du vad? Jag går på bröllop med din pappa.
Gör du?
Så fort han betalar de 485000 dollarna som han är skyldig
för min del i stugan vid sjön.
Larry Ellis åkte vattenskidor där förra helgen
och såg att ljuset var tänt.
Brukar pappa vara där? Det får han inte.
Ingen har varit där på 20 år.
För han hyr ut den!
Allt han tjänar på det ska jag ha hälften av.
Det kom vi överens om. Det är så det fungerar.
Visste du att din pappa vägrar sälja bara för att trotsa mig?
Det betyder att din pappa stjäl från din mamma.
Det måste bekymra dig.
- Nej... - Hur kan det inte bekymra dig?
Det verkar inte göra det.
Snälla, säg att du inte är din fars son.
Va?
Hej.
Jag har nyheter. Kieko ringde.
Jaså?
Ja. Hon frågade om jag ville vara tärna. Räta på ryggen.
Jag visste inte ens att de skulle gifta sig.
Jag skulle berätta det.
Trey och Kieko har varit ihop i... Fyra månader?
Ja, nåt sånt.
Och hur länge har vi varit ihop?
Det går inte att jämföra.
Fyra år.
Fyra år. Och jag har inte ens en nyckel till din lägenhet.
Jag har verkligen haft tålamod.
Men hur länge ska jag vänta?
- Herregud. - Du gick på det!
- Ja. - Du trodde mig.
Jösses.
Jag är så glad. Det kommer bli jättefint.
Upp och hoppa. Kom igen, allihop! På med handskarna.
De borde kosta sex dollar för de är färska.
- Hej. - Hej.
Din mamma ringde.
Okej, tack.
Fyra gånger.
Okej.
Och din pappa ringde också. Två gånger.
Då var vi igång.
Meddelande (27) Mamma
Carter, det är mamma. Vad sägs om ett överraskningsbröllop för Trey?
Din pappa behöver inte veta nåt.
Om jag ska betala får hon inte komma.
Hon har utnyttjat mig alldeles för länge.
Goda nyheter. Gary har en vän med en båt.
Det är en husbåt. Den är stor!
Jag säger inte att jag gör det,
men om bröllopet går åt skogen fixar jag besöksförbud.
Jag har pratat med båtkillen.
Han heter Yuri och är en rysk gentleman...
Han får inte komma! Jag tänker ställa till ett helvete.
Herregud, Carter.
Hej.
Det var kul att höra av dig.
- Kom in. Den här vägen. - Tack.
Ledsen att det är så stökigt. Jag har haft mycket att göra.
Jag föreläser om den moderna familjedynamiken.
Varsågod och sitt. Jag ska flytta det här.
- Jag kom precis från universitetet... - Bra.
...Louisiana State College.
Det är ett junior college.
Tack för att jag fick komma med så kort varsel.
Jag ville inte förklara allt för nån ny.
Vi har inte setts sen du var 13, så...
- Jag vet. - Berätta om dig själv.
- Vad gör du? - Jag har en restaurang.
Whitegrass.
- På Temple Street? - Ja.
- Jag har varit där! - Kul.
Inte jättebra, men jag kan prova igen.
Okej.
Hur är det med din mamma? Jag gillade henne.
- Gjorde du? - Ja. Väldigt bestämd kvinna.
Och din pappa, han har en ny fru. Nordisk? Thor?
- Elka. - Elka.
Nej, nej. Elka är borta.
Jag beklagar. Jag visste inte det.
Nej, hon dog inte. Hon åldrades bara.
Vidare till fru nummer tre.
Sondra. Inte alls min typ.
Men hon äger byggnaden som min restaurang ligger i,
så jag får bra pris på hyran.
Bra. Berätta varför du kom hit.
Min bror ska gifta sig.
Jag älskar bröllop.
Mina föräldrar är redan en mardröm.
Och jag har tvingat dem att sluta nån slags bräcklig fred.
"Bräcklig fred?"
De ställde alltid till allt.
Semestrar, examensdagar, begravningar.
Jag minns begravningsincidenten.
Begravningar ska handla om personen som dog.
Ja. Under årens lopp
kom jag på hur man undviker såna situationer.
Som tacksägelsedagen. Vem ska jag tillbringa den med?
De tror att jag är i Honduras och bygger skolor med US Cares-organisationen.
Men de vet inte att US Cares inte existerar, så...
Det låter verkligt.
Ja, jag hade nästan koll på det, men...
Jag vet inte. Det här bröllopet är riskabelt.
Jag behöver råd. Nån jag kan prata med snabbt,
så att jag överlever de närmaste månaderna.
Jag kan rekommendera nån, om jag hittar en penna.
Kan du?
Jag tänkte på dig, eftersom du känner till min historia.
Men jag är ingen terapeut.
Men du var min terapeut.
Nej, nej. Sa de det?
- Nej. - Ja.
Du ingick i en statsfinansierad studie om hur skilsmässobarn påverkades.
Din mamma hänvisades till mig av domstolen
på grund av den trassliga skilsmässan.
Jag skrev en bok om det.
Den låg på New York Times topplista i 38 veckor.
Det är 14:e tryckningen nu.
Margot Kidder läste in den som talbok!
Vad hette boken?
Självhjälp
Lägg av.
SKILSMÄSSOBARN
Går jag runt som ett offer?
Jag går inte runt som ett offer.
Förhandlar jag?
Som om jag ständigt försöker mäkla fred
även om det inte behövs?
Det står faktiskt i en mening.
Det är bara dålig meningsbyggnad.
Lever jag i ett skal av osäkerhet och söker bekräftelse?
Jag vet inte.
Vet ni vad?
Tack ska ni ha.
- Hej. - Mamma.
Hej.
Folk kommer att tro att du är mitt lammkött.
Säg inte så. Ska vi?
Det är bättre vid rumstemperatur.
Jag tog med nåt till dig.
Ja, jag minns den boken.
Konstigt, det gör inte jag.
Inte? Du borde behålla den.
- Så... - Mamma.
- Vad är det? - Varför?
Din pappa sprang runt
med alla 25-åriga garderobstjejer i stan.
Mamma.
Och du behövde verkligen prata med nån.
Slappna av. Hon använde inte ditt riktiga namn.
Hon skrev Robert eller nåt.
- Rob. - Det står Rick.
- Rick! - Rick.
Så du har läst den.
Enligt det här är Rick rena katastrofen.
Du inser väl att Rick är framgångsrik idag
och har anställda som kommer till honom med sina problem.
Rick har en vacker flickvän som han älskar.
Säg att du inte tog hit mig på grund av boken.
Nej. Inte alls.
Häng den på en bra hängare.
Alla våra hängare är bra, sir.
Kul.
Den här vägen, sir.
Jag slog på stort ikväll.
Jag ska äta middag med min son.
Krabbor. Visste du att de amputerar sig själva?
Hej, grabben. Titta här.
Jäklar!
- Ska jag öppna vinet? - Nej!
Ja. Sätt dig.
Sätt dig, pappa.
Glöm det. Jag går.
Visst.
Går du, vinner han.
Visst. Gå du. Jag avbokade min kväll för att äta middag med min son.
Som om inte jag gjorde det.
Du har förstört den här kvällen. Vad har du gjort?
Det här är löjligt!
Är det? Jag vet inte. Se er omkring.
Byggnaden står fortfarande.
Ni är i samma rum
och universum har inte rasat.
Jäklar. Jag tog hit er ikväll
för ni har förvandlat ett nioårigt äktenskap
till ett hundraårskrig.
Och jag har fått nog.
Det är nya regler som gäller nu.
Trey ska gifta sig. Det blir bröllop.
Ni behöver inte betala det, eller ordna det,
ni behöver inte ens gilla det. Ni behöver bara komma, uppföra er
och hålla tyst en enda kväll.
Vilket drama.
Han är så jävla jobbig.
Herregud.
Ni är faktiskt överens om nåt.
Fantastiskt. Vilken bra början.
Sitt här och prata. Ha det så kul tillsammans.
Jag har beställt smakprovsmenyn och betalat,
så smaklig måltid!
Och bara så att ni vet, så har jag aldrig varit i Honduras.
Har du gjort en ansiktslyftning?
Det du gjorde krävde mod.
Tack.
Jag skulle hjälpt dem reda ut det för flera år sen.
- Det kändes bra. - Vad händer nu?
Tja,
full fart framåt. Planera bröllopet som du vill.
- Vad grymt! - Förresten,
vi vill inte att mamma och pappa betalar nåt.
- Okej. - Kan Kiekos familj hjälpa till?
För jag hjälper gärna till.
- Gör du? - Så klart.
Jag kan inte tacka dig tillräckligt.
Jag menar det. För allt.
Det är så det ska vara.
Det här är...
Det behöver inte vara så komplicerat, eller hur?
Lämna inte klassrummet utan att ta shorts
ovanpå de där shortsen. Förstår du?
Jobbar det manliga strippor här eller...
Det är Herve, den franske spinninginstruktören.
Herve? Fransmännen gillar väl
att lämna nåt åt fantasin?
Varför detta överraskningsbesök?
Jag har nåt åt dig. Du kommer nog gilla det.
Herregud.
Nej! Nej, nej.
Herregud, Carter.
Nej, nej.
Förlåt, det är... Det är...
Det är bara en nyckel.
Är det en nyckel? Herregud.
Det är bara en nyckel.
Du ville ju ha en nyckel till min lägenhet.
Ja.
- Ja! Du skrämde mig. - Förlåt.
Det är en antik kedja.
- Vad fin. - Ser du pärlorna?
Vad är det?
Din styvmamma ville att den skulle hängas upp här.
- Vad är det? - Hennes målning.
Målar hon?
- Ja, tydligen. - Okej. Ta ner den.
Nej. Det kan jag inte.
Då hotade hon med att sälja stället till Dunkin' Donuts.
Är det Sondra? Varför tror du hon gråter?
För att hon är på den där tavlan.
Hallå!
De hemlösa har blivit så aggressiva.
Vad fan?
- Hej. - Hej! Whitegrass. Är det indiskt?
Nej.
Är det den hälsosamma drycken med ingefära?
- Det är wheatgrass. - Just det.
- Vad lustigt. - Vad gör du här?
Hör på. Jag insåg nåt
när du hade gått häromdagen och jag ville säga det.
Tack. Nej, det är bra. Jag mår bra.
När jag träffat dig
och sett din bok blev det fart på mig.
Jag konfronterade mina föräldrar, sa åt dem
och visade vem som var chef.
Gjorde du?
Ja. Jag mår jättebra faktiskt. Så...
Jag är definitivt inte det där barnet i din bok.
Naturligtvis inte.
Du var bara barnet då. Och jag började tänka.
Det finns ingen forskning om såna som du.
- Såna som jag? - ACOD:er.
Vuxna skilsmässobarn.
Den är min.
Jag friskar upp de andra ämnena i min bok
till en uppföljare.
En 20-årig studie av en generation som är unik för USA.
Inser du att ni är den minst omhändertagna
och minst uppfostrade generationen nånsin?
Ska jag vara med i en ny bok?
- Ja. - Nej.
- Jo. - Nej, nej, nej.
- Vad är du rädd för? - Jag är inte rädd för nåt.
Det försäkrar jag dig.
Slynan
Hör på. När du var liten
vände sig dina föräldrar till dig för stöd.
De kastade in dig mitt i sin skilsmässa.
I min bok kallade jag det för "ombytta roller".
Men se på dig nu som vuxen. Du är välanpassad,
framgångsrik och ansvarsfull.
Du äger Wheatgrass.
Whitegrass.
Du klär dig snyggt och har en fantastisk frisyr.
Jag vill berätta den historien, Carter.
- Det är en bättre historia. - Oändligt.
Kan jag rätta till historien om "Rick"?
Jag har tid de flesta dagarna, men fredag kl. 13.00 passar jättebra.
Hur har du det?
- Kan du vänta lite? - Visst.
Hej, Sondra, läget?
Hur går det med far-och-son-utflykten?
Va?
När ska ni spela golf?
När...
Var är du?
Jag är på skolåterförening på Cornell.
Gick du på Cornell?
Chockerande. Jag får prata med din pappa.
Herregud, JJ, du ser fantastisk ut! Du är så smal.
Va?
Hallå?
Han är inne i butiken.
Hämta honom, då.
Det går inte.
Kalla på honom.
Jag får mina klubbor rengjorda.
Kan han ringa upp?
Herregud, glöm det.
Hälsa honom att jag ser jättebra ut, bättre än många här.
Okej?
- Vem var det? - I telefonen?
- Ja. - Min kock. Han behöver paprikor...
Jag håller hela fredagen fri.
Okej.
Det är kul att jobba med dig igen.
Tack.
Hej.
Har du pratat med pappa?
Ja. Han är hemma och är sjuk.
Så du har pratat med honom.
Ja, vi skulle köpa den bästa fracken nånsin
och han ringde och sa att han hade diarré.
Okej, tack.
Pappa.
Hallå?
Pappa?
Hallå?
Jösses!
Mamma!
Nej!
Jösses! Fan! Fan!
Jag skulle satt på larmet.
Carter!
Carter! Du!
Jösses.
Våren.
Och axlarna. Bra. Slappna av.
Jag måste prata med dig!
- Carter! - Jag måste prata med dig nu!
Jag går till dörren.
Förlåt.
Ursäkta mig. Jag är snart tillbaka.
Vi tar 50 djupa andetag.
Hundra djupa andetag. Okej? Jag är strax tillbaka.
De gjorde det på frukostbordet.
- På frukostbordet? - Ja!
- Det är galet! - Jag vet.
Är du säker på att de gjorde det?
Jag såg min pappas häck.
- Hur? - Den rörde sig.
Hon har aldrig varit där förr. Han fick ge henne en vägbeskrivning.
De pratade i telefon,
messade eller sex-messade. Eller nåt annat äckligt.
De planerade det. Det var planerat.
Vilket återföreningssex.
- Är det dina farbröder? - Jag har tre.
Vi sätter Yoshi, Nakata och Paul vid det här bordet.
- Yoshi sitter i fängelse. - Är det sant?
Han har kanske kommit ut. Vi träffas inte.
Vi kollar så att ingen blir sårad.
Jag vet, men...
- Måste vi bjuda honom? - Nej.
Du är uppe.
Vad händer här?
Vi gör placeringslistor till festen.
Först
hade vi tänkt ha mammas bord här
och pappas där och sen har vi tre generationer Kobayashis.
Gult var den enda andra färgen vi hade.
Ja, jag tänkte bara...
Vilka är oddsen?
Men tack vare ditt hantverk tänkte vi att vi kanske
kunde placera mammas och pappas bord bredvid varandra eller...
Ett familjebord?
Att alla föräldrarna sitter ihop?
Nej.
Det är lugnt. Vi testar först
för hennes föräldrar vill ändå träffa mamma och pappa.
- Nej. - Det är ingen stor grej.
Ingen stor middag. Bara te eller nåt.
Nej, mamma och pappa ska sitta här och här,
och de får inte umgås överhuvudtaget.
Förstår du?
Lauren och jag går och dricker te.
Hon gillar te.
Hon gillar konstigt te som rooibos, oolong och sån skit.
- Det blir jättebra. - Okej, jag menar...
Det är Gary.
Vänta. Vadå?
Han ringde och ville prata med oss.
Jag sa åt honom att komma hit.
Nej. Släpp inte in honom. Vi är inte här.
Jag släppte precis in honom.
Svara inte på porttelefonen.
Det finns ingen "svara-inte-knapp".
Läget, G?
Läget, T?
När började de med det?
Nyligen, men jag känner mig som 50.
- Får jag slå mig ner? - Jag måste gå.
Ta det lugnt, Carter. Det tar bara en sekund.
Kieko, gör det nåt om jag pratar med killarna själv?
Inte alls.
Jag är inte så bra på sånt,
men det är viktigt och lite pinsamt.
Ni betyder mycket för mig.
Ni är min familj.
Hör på, Trey vet inte det här.
Vadå?
Vad pratar du om?
Jag vill bara vara en del av det här.
Se det som en anonym donation.
Trey Spencer Endast tiotusen
Det här borde täcka festen och kanske lite fin sprit.
G dricker inga standarddrinkar.
Oj.
Hör på, Gary.
- Nej? - Nej?
Jag menar, det är väldigt snällt av dig, Gary,
men det är inte rätt tidpunkt.
- Jo, det är det. - Tja...
- Klart att det är det. - Okej.
Jag vet att du vill fixa det själv.
Din mamma använde ordet "kommendera".
Men det är så familjer gör.
- Vad snällt, Gary. Tack. - Okej?
Jag måste till gymmet. Mamma tränar sig i form inför bröllopet.
Hör här. Hon avbokade lunchen igår för att gå på pilates.
Kallar de det pilates nuförtiden?
Ha en bra dag.
Vad är det med dig?
- Jag ska prata med honom. - Skynda dig tillbaka.
Kom igen.
Okej.
Nicka bara.
Jag sa åt henne att det gällde en barnmeny.
Jag tänker inte nicka.
Kom igen, nicka.
Du har väl inget emot att jag kommer förbi oannonserad.
Jag försökte ringa dig tio gånger.
Jag stängde av telefonen. Det är god etikett.
Det du såg i huset, inte för att det angår dig...
Det började angå mig när du låtsades att du var med mig.
Hör på, Carter, jag älskar dig som en son.
Jag är din son.
Din mamma och jag åt middag
och drack några flaskor vin,
en väldigt fin Chateau d'Yquem.
Och vi har ju aldrig haft problem med det fysiska.
Sexet var alltid bra.
Det sa du om Elka också.
Nej, nej, nej. Inte Elka. Det var storslaget.
Det var storslaget sex.
Varför drar du in Elka i det här?
Det gör jag inte.
Det som hände var en olyckshändelse.
Det var en engångsgrej. Vi lät oss dras med.
Din mamma slängde sig över mig.
Hon är inte så stark. Du av alla människor borde väl veta det.
Det kommer inte att hända igen.
Grabben, aldrig mer.
Vad säger du? Ska vi låtsas att det aldrig hände?
För vi vill väl inte göra en massa människor upprörda?
Eller hur?
Kan du vara stark?
Menar du allvar?
- Carter. - Vad?
Vad?
- Kom igen. - Visst. Jag är stark.
Toppen.
Nu när du är vuxen,
hur påverkar dina föräldrars beteende dig?
Inte alls.
- Inte alls. - Inte alls.
Vi lever vitt skilda liv.
De har inget med varandra att göra.
Jag tror inte på dig.
Men vi behöver inte prata om dem.
Vi kan väl prata om dig. Går det bra?
Visst.
Varför restaurangbranschen?
Jag bara hamnade där.
Jag jobbade alltid extra på restauranger.
De var alltid så misskötta.
Folk tog kokain i köket,
utanför byggnaden,
jösses vad mycket kokain.
Folk älskar kokain.
Jag tänkte att jag kunde göra det bättre.
Jag kunde välja mina anställda och...
En egen liten familj.
Men man kan sparka de jobbiga.
Vad bra.
Du sa att du har en flickvän. Heter hon Lauren? Berätta om henne.
Vi har ett fantastiskt förhållande.
Vi bråkar aldrig, det är aldrig kaos
och hon är balanserad och rolig.
- Men? - Jag sa inte "men".
Nej, du sa inte själva ordet. Sluta kritisera.
Det fungerar inte om du kritiserar allt jag säger.
Men?
Hon är inte alltid realistisk när det gäller hur familjer fungerar.
Hennes föräldrar har varit gifta i 35 år
och firar varje bröllopsdag med en fest.
Har du varit på en 34-årig bröllopsfest?
Nej.
Det påminner om den 33:e.
Vad tror du kommer hända med ditt och Laurens förhållande?
Min bror förlovade sig och mina föräldrar
har alltid överilat sig och betett sig irrationellt.
Du är rädd för att göra samma misstag.
Nej, nej.
Jag tänker kalla det "ekon". Ekon.
- Skriv inte ner det. - Jag älskar det.
Nej, det är inte ekon.
- Det är jag som skriver boken. - Ursäkta?
Så det är jag som bestämmer.
Och jag har precis myntat ett nytt smart ord.
Jag fick vad jag behöver. Tack.
Vi ses nästa vecka. Det är jättebra.
Hur gick det?
Det var... Va?
Fick hon dig att gråta?
Nej.
Är du...
Du måste vara Claire.
Eller Marcy.
Varför inte Yvette?
Jag vet inte. Jag trodde Yvette var svart.
För att hennes pappa stack med hennes baskettränare?
- Det är lite rasistiskt. - Ja.
Du måste vara Rick.
Nej. Jag är inte Rick.
Det är du visst.
Det är jag inte alls. Jag är Kevin.
Kevin hoppade av skolan,
blev en hängiven muslim och flyttade till Pakistan.
Precis. Jag kom precis tillbaka från min pilgrimsfärd för två veckor sen.
Jag försöker reda ut allt, och provar den här tröjan.
Det känns bra.
Jag rakade av skägget, så det känns bra.
Kom polisen verkligen när du fyllde nio?
Ja, men det var ingen stor grej.
Du ljuger.
Jag måste gå in.
Jag ska börja med en liten incesthistoria.
Bara för att lura henne lite.
Vi ses, Rick.
Tycker du att Glen borde ha frack?
Vem?
Garys son Glen.
Jag bad honom förrätta vigseln.
Va?
Det var det minsta jag kunde göra.
Eftersom Gary har varit så generös.
Glen bor i Alaska.
Jag vet, men han är pastor eller diakon.
Kapten på en fiskebåt.
Så han kan viga folk.
Ja, på en båt.
Ja, sjöfartslagen. Han kan viga oss.
Du har inte ens träffat honom.
Jag vet, men han tillhör familjen. Det är ett bra sätt att lära känna honom.
Ju fler, desto bättre.
Jag är klar.
Vi ser ut som ett par spelare på en flodbåt,
som Burt Reynolds, va?
Din tur, kompis.
- Upp med dig. - Sluta.
Det här med äktenskap är så lätt för dig.
Du har ju sett Kieko. Hon är supersexig.
Och när hon blir gravid kommer hon fortfarande vara sexig
för på japanska kvinnor är det bara magen som växer.
Kanske brösten också, men det är allt.
Den teorin får du inte dela med dig av.
- Hon känner till den. - Bara...
Pappa skulle ha kommit för en halvtimme sen.
Hej, det är Trey. Är pappa där?
Jaså? Okej.
- Vad är det? - Han har provat frack hela morgonen.
Försök med mamma.
Ring henne på kontoret.
Hej, Lorraine, det är Trey. Är mamma där?
Oj. Pilates igen.
Tack i alla fall. Hej då.
Fan.
Vet du hur länge ett pilatespass varar?
En timme. Kanske en och en halv timme.
Och mamma har varit borta i tre timmar.
Är det inte märkligt?
Ringer det inga varningsklockor?
Vi har inte mycket att göra.
Företaget håller på att dö.
Jäklar! Nej!
Ner, ner, ner!
Var är trapporna?
Vad gör du?
Vad ska du göra? Köra över...
Hej.
Vad är det här?
Inget.
Varför läser du den?
Det gjorde jag inte.
Det är nog Treys. Han låter allt ligga och skräpa.
Stackars barn.
Ett av dem hade grymma trummor,
men mamman lät honom inte spela för att de var från pappan.
De stod i garaget och hånade honom.
Ja, det gjorde de nog.
Min bror tar hand om sången till mina föräldrars fest i år.
Vilken bröllopsdag är det?
37:e.
Du borde nog gå upp.
Ska du nånstans?
Det är te med familjen Kobayashi.
Jäklar, det var ju ikväll.
Jag tänker inte gå.
Du drog in mig i det. Jag gillar inte ens te.
Carter, vad roligt att äntligen träffa dig.
Så som du har hjälpt ungdomarna med bröllopet
är verkligen generöst.
Vad hade jag för val?
Jag älskar dem. Men vem tror vi att vi lurar?
De är bara ett par dåliga beslut ifrån
att sova under en vägtunnel, eller hur?
Vilket vackert halsband, mrs Kobayashi.
Jag gjorde det åt henne.
Ja.
Och hon gjorde det här åt mig.
Kieko.
Jag vet, eller hur?
Finns det plats för fler?
Pappa?
Herregud, du kom!
Visst.
Pappa, det här är mr och mrs Kobayashi.
Hej, hej.
Trevligt att träffas.
Du måste vara Ellen.
Slå dig ner.
Hej, raring. Vad fin du är.
- Hej på er. - Du kom.
Hej.
Storstilat ställe.
Mer te!
- Förlåt att jag är sen. - Mamma?
Hugh!
Vad gör du här?
Jag borde fråga vad du gör här.
Trey berättade om det här viktiga mötet.
Han ringde mig också.
Jag trodde aldrig att båda skulle dyka upp.
Eftersom vi nu är här...
Rena tillfälligheten.
Lika bra att vi uppför oss som vuxna.
Jag är inte helt överens med dig, men vet du vad?
Jag ska försöka komma bättre överens med dig i framtiden,
så att vi kan uppföra oss.
Flytta på dig.
Vad fan?
Lägg av.
Maten ser god ut, eller hur?
Watashi wa Melissa.
Hej, jag heter Gene. Trevligt att träffas.
Du talar bra engelska. Din tur.
Watashi wa Melissa.
Ja, jag heter Ellen.
Vad kan du mer säga?
Två, två och ett halvt?
Tre.
Tre, ja. Okej.
Trey grät som en liten flicka.
Han var en känslig liten pojke, rädd för allt.
Jösses, spindlar, skosnören, brevbäraren.
Minns du?
Jag tog upp honom och kastade honom i sjön.
Utan simpuffarna.
För antingen sjunker man eller så simmar man, eller hur, Trey?
Vi slapp lägga 400 dollar på simlektioner.
Jag minns inte ens det här.
Nej, för det var jag.
Simpuffarna, det var jag. Jag var fem och jag drunknade nästan.
Det var så roligt.
Superroligt.
Vad är det? När Trey var stor nog för att simma
var ni inte ens gifta längre.
Ni var väldigt skilda.
Lika skilda som ni är nu.
- Nu äter vi. - Bra idé.
- Vem vill ha bullar? - Jag.
Jag behöver nog lite frisk luft.
Herregud.
Förlåt.
Det var inte okej.
Det gör inget. Det är lugnt. Jag...
Var du tvungen att förstöra historien?
Det var ju en engångshändelse.
Det var det.
- Verkligen? - Ja.
Ser du mig rakt i ögonen och...
- Oj, du är verkligen bra på att ljuga. - Va?
Glöm det. Han vet.
Han har spionerat på oss.
På zoo?
Vänta lite, har ni en riktig affär nu?
Jag vet inte vad jag ska kalla det.
Vad kallade du det när du kom på honom
med en lång svenska som hette Elka?
Varför drar du upp det?
Varför? Har du glömt de senaste 20 åren?
Ni hatar varandra.
Du tror att du vet bättre. Det har du fått efter din pappa.
Det gör jag ju.
Men man styr inte över sitt hjärta.
Lägg av.
Vi är så förvirrade, så vi ska åka till Wildwood i helgen
och reda ut det.
De har en bluegrassfestival och vi ska...
Nej, Crystal Lake och det är jazz.
Vad hände med Wildwood?
Jag fick inget pris på rummet, så...
- När skulle du berätta det? - Jag gör det nu.
- Du hade inte tänkt berätta. - Jo...
Det hade du inte. Jag måste dra allt ur dig.
Sluta!
Det är som att dra ut tänder!
Ni ska ingenstans nån av er. Ni stannar här.
Hör ni? Sluta, båda två.
Inbjudningarna har precis skickats
och där står det att ni är gifta med andra personer.
Hur ska han kunna tro
på nåt så dumt som äktenskapet
om ni två hela tiden gör det till ett skämt?
Sluta meddetsamma.
Du har aldrig varit gift eller skild,
så du vet inte hur det är att binda sig.
Du vet inte.
Den du var mest kär i var din skabbiga lilla hund.
- Sluta... - Blanda inte in Blackie.
Jag var där, Carter.
- Såja. - Du var inte där.
Låter du honom tala så där till mig?
Tyst. Tyst.
Vi är på en japansk restaurang. Sluta.
Nu får du gå in och be familjen Takahashi om ursäkt.
Jag...
Kom nu.
De heter Kobayashi.
Man slutar aldrig vara förälder.
Jag vet.
Jag kan inte släppa det.
Du var jätteduktig.
- Måste vi gå in igen? - Nej, kom.
Vad bra.
Carter.
Vilken trevlig överraskning.
Läget, "C"?
Var förvarar mamma allt det där som hon inte kastar,
fotona, breven och alla juridiska papper?
I garaget. Hoppas du har tid.
Toppen.
Vad i...
Vi vill meddela att
mr Spencer försummade att hämta Carter från skolan.
Andra rättegången
Tredje rättegången
Jag vet inte om du har hört det, men Trey ska gifta sig.
Och, Elka,
jag har en kul idé som du nog kommer att gilla.
Jag ringer upp dig igen.
Elka?
- Ja. - Jag visste inte att ni hade kontakt.
Det har vi inte. Jag fick bara en idé.
Om min pappa skulle stöta på Elka en enda sekund
skulle han få den där gnistan i ögonen
och mamma skulle vara glömd.
Oj.
Du borde nog lugna ner dig.
Vad menar du?
De är vuxna. Låt dem sköta det.
Nej, nej, nej. Det är jag som är den vuxna.
Och än en gång måste jag påminna dem om att de inte
under några omständigheter passar ihop.
Det blir inte bra för nån.
Speciellt inte för mig.
Det verkar logiskt. Hur skulle Rick kunna bli annorlunda?
Va?
Det stod i boken. Den som du ljög om.
Dr Judith kom förbi. Hon hade några frågor till mig.
Hon hade många frågor.
Du skämtar.
Varför kan du inte berätta det här för mig?
För jag...
Otroligt att hon gick bakom ryggen på mig.
Visste du att hon egentligen inte är nån doktor?
- Att hon bara forskar? - Ja.
I jobbet?
Hon bara gräver och gräver...
Det är konstigt att ha mössan så,
men det känns så bekvämt.
Hon vill att jag ska ha en vigselring,
men den enda ringen jag vill ha ska sitta i ögonbrynet.
Vad har det med nåt att göra?
Carter. Du står inte på mitt schema.
När du gick bakom ryggen på mig
slutade de där reglerna gälla.
Jag ser att du är upprörd.
Är du terapeut nu?
Låt inte den nya soffan lura dig,
eller den nya stolen. Vad är det?
Det är en kopia av en Eames-stol.
Det var inte därför jag sa det.
Herregud. Det är du som är Rick.
Mark, även känd som Louis.
Louis som hade en au pair och stammade.
Stamningen är borta. Men jag gifte mig med au pair-flickan.
Den där födelsedagsincidenten var så sorglig.
Ett betydelsefullt ögonblick i mitt liv och det var inte ens mitt liv.
Okej, Mark.
Okej.
Kan vi få prata ostört ett ögonblick?
Du går ut. Stanna.
Uppfattat.
Handlar det om Lauren?
- Ja. - Jaså? Förlåt, då.
Jag försökte bara få fram hela bilden.
- Nej, det är lugnt. - Jaså?
Saken är den att du begår ett misstag.
Om jag var du skulle jag gå till källan.
Mina föräldrar.
- Jaså? - Ja.
Bombardera dem med frågor, gräv djupt.
Ser du den här lådan?
Den kommer hjälpa dig.
Där finns foton, brev, juridiska dokument.
Du borde visa det för dem och fråga dem om det.
Tack, det ska jag göra.
Okej?
Före helgen.
Förstått.
Du, Lauren är jättetrevlig.
Men du har undanhållit henne mycket, eller hur?
Vem påminner det om?
Du är väldigt oprofessionell.
Sätt fart.
- Frågesportskväll. - Frågesportskväll?
- Frågesportskväll. - Vad är det?
Hej.
- Hej. - Hej.
Jobbar du här?
Det kan man säga. Jag äger stället.
Förlåt. Carter.
- Charles. - Charles.
Hur känner ni två varandra?
Vi är med i en...
- Bokklubb. - Bokklubb.
Vi är med i samma bokklubb.
Just det. Vi håller precis på med Mister Ernest.
Det är en pjäs.
Det är en modern bokklubb.
Jag har betalat. Vill du gå?
Nej, jag tror faktiskt att jag stannar
och pratar med Carter
för det är några grejer i pjäsen som jag inte förstod.
Det är en fars.
De gjorde en fars av förfallet i viktorianska England.
Jag läste aldrig den.
Jag ringer dig sen.
Visst.
- Det var trevligt att träffas. - Detsamma.
- Tack. - Varsågod.
Förlåt.
Det var min före detta man.
Var det din före detta man? Ol' Man River?
Jag tycker han är rätt sexig.
Jag också. Jag bara...
Om du äger stället är väl vinet gratis?
Visst.
Stugan vid sjön betydde allt för mig när jag var liten.
Bilfärden dit, doften av sjön.
Vi hade en klocka, den var rostig och skränig.
Den såg ut som ett skepp, eller nåt.
Vi fick bara ringa i den när vi kom.
Det var så coolt. Jag vet inte.
Jag har aldrig åkt dit igen. Inte sen min nionde födelsedag.
Mina föräldrar förstörde allt det roliga.
- Åt helvete med dem. - Ja.
Hur gammal var du när du gifte dig?
Nitton.
Det höll bara tre år.
Men jag förlovade mig två gånger efter det.
Vänta. Jag kom precis på vem du är i boken.
Du är Claire.
Du hade din första pojkvän när du var nio.
Du är väl Claire?
Jag har två hundar som behöver gå ut, så jag måste gå.
Okej. Visst.
Okej.
Tack. Det var...
Nej, det är jag som ska tacka. Det var trevligt att prata med dig.
- Detsamma. - Okej.
- Då så. - Ja.
Försiktigt, försiktigt.
Hej, Etta.
Jag glömde min väska.
Det här är kanske ingen bra idé.
Det ser så gott ut.
Nej, sluta.
Våga inte.
Okej. Jag äter den.
Okej.
Trea, etta, fyra och tvåa.
Jag håller med. Det är så spännande!
Vad tycker du?
Va?
Om tårtan. Vilken väljer du?
Herregud, vilket svårt beslut.
Alla smakar likadant och ingen kommer gilla dem.
Jag förstår mig inte på dig.
Om du är emot bröllopet kan du väl bara säga det.
Det är jag inte.
Vad är det, då?
Jag har inte koll på nånting just nu.
Vad betyder det?
Det betyder att du inte vill veta.
Oroa dig inte.
Du kan berätta. Jag är vuxen, Carter.
- Mamma och pappa är ihop. - Va?
Jag råkade sammanföra dem av en händelse.
Så ligger det till.
- Riktigt tillsammans? - Ja.
- Jäklar. - Ja.
Vad ska vi göra åt det?
Jag vet inte. Ingen aning.
Du kan väl ta tag i det.
Jag har mina egna problem.
Vi har brutit mot reglerna och har inget giltigt hyreskontrakt.
Vad fan?
Jösses.
Du åker ut. Om en vecka.
Va?
Din mamma? Det är bara sorgligt.
Sondra,
jag vet att du är upprörd och jag klandrar inte dig,
men nu ska vi inte överila oss.
Båda två, ni...
Ni passar så bra ihop.
Menar du allvar, Carter?
Du har alltid hatat mig. Du kallar mig slynan.
Det tror jag inte. Vad hemskt. Jag hatar det.
Ursäkta, ta det försiktigt med det. Det är värdefullt.
Jag köper ut dig, snälla.
Jag kan skaffa pengar. Jag kan ta ett lån.
Jag kan inte sparka alla här.
- Okej. - Okej? Menar du det?
Ja.
- Toppen. - Hundra miljoner dollar.
Okej. Femtio.
Okej.
Vet du hur många män jag kunde ha gift mig med?
Många.
Och jag valde din pappa
som hade en son som var lika gammal som jag.
Jag är ett år yngre.
- Jaså? - Ja.
Grattis.
Det spelar ingen roll.
Du har inte tagit dig fem minuter för att lära känna mig.
Du behandlade mig som en ovälkommen gäst.
Oj.
Under andra omständigheter hade vi kanske kunnat vara vänner.
Nej.
Du har en vecka på dig innan du åker ut.
Vet du vad, Sondra?
Det är katastrof. Du måste flytta kontona nu.
Jag vet inte. Till Caymanöarna? Delaware?
Ja, Delaware, jag såg nåt på nätet om det.
Jag ringer upp. Knäppskallen är här.
Din jävla idiot.
Din dumma, jävla idiot.
Det fanns ett skäl till att du alltid fick vara budbäraren.
Din bror är helt kass på det.
- Berättade han för henne? - Nej, han mejlade
till min och Sondras gemensamma mejl för att kolla om det var sant.
Det skulle jag aldrig ha gjort.
Man avslutar inte ett äktenskap på det här sättet.
Jag kunde ha gjort henne olycklig.
Hon kunde ha lämnat mig.
Vet du hur mycket billigare det hade varit?
Gissa vem som är här.
Vi hade hoppats kunna vänta med det här till efter Treys bröllop.
Raring, pappa och jag ville inte att det skulle bli så här.
Du sa att jag kunde planera mitt bröllop.
Jag trodde det.
Kieko är skitsur.
Hon vill skjuta upp det.
Gästlistan har spruckit.
Sondra är väldigt upprörd.
Och jag har redan skickat Garys pengar till dj:n i Tel Aviv.
Kan man få pengarna tillbaka?
Du visste om det här hela tiden, Carter.
Varför sa du inget?
Jag försökte skydda dig.
Sen när är det ditt jobb?
- Sen när? - Ja.
Det har det alltid varit.
Jag ska säga dig en sak, Trey.
Anledningen till att du så gärna vill gifta dig
är för att jag har skyddat dig från de här två hela ditt liv
som var nära att inte bli nåt liv.
Just det. Du var ett försök till att rädda äktenskapet.
Du är inte ens en person.
Du är bara en slags bön.
Du ljuger.
Raring, du var en olyckshändelse.
Det är sämsta möjliga tidpunkt för det här.
Jag håller med. Han är nog avundsjuk.
Avundsjuk?
Kieko tror att du är avundsjuk.
Hur länge har du varit med Lauren?
Sen urminnes tider.
- Precis. Vi spelar match. - Och han är avbytare.
- Ja. - Nej, vänta nu.
- Jag spelar match. - Sluta
hacka på vår kärlek.
Jag kan inte... Jag vet inte ens...
Vet ni vad?
Ut ur mitt garage, allihop.
Jag skiter i den här familjen.
Dra åt helvete.
Hoppas du mår bättre - XO - Lauren
DUNKIN' DONUTS ÖPPNAR SNART
Det går inte.
Jag behöll förstås biljetten.
Så 37 år senare står vi här
omgivna av våra käraste vänner och bäst av allt: våra barn.
Cynthia och hennes fantastiske man David,
Tyler och hans vackra Maureen,
Lauren och Carter.
Och Kate, tack vare dig är jag inte rädd för nåt.
- Älskling. - Tack.
Tack, allihop.
Hallå. Förlåt.
Det blev lite högre än jag hade tänkt.
Hej, allihop.
Steve, det var ett fantastiskt tal.
Det var jättefint.
Jag har varit på flera av era bröllopsfester
och jag har aldrig riktigt uppskattat dem.
Jag såg nog bara fram emot maten,
men jag har nåt att berätta för er.
Och det är lite...
Carter, det hade inte behövts.
Nej, nej, mr Stringer.
Det här är faktiskt till Lauren.
Lite senare kanske?
Nej, det passar bra nu.
Okej.
Ursäkta.
Vad är det?
Det säger jag inte.
Det är väl det som är meningen.
Ursäkta.
Förlåt.
Oj.
Ska vi slå till?
Mer champagne!
Det var på tiden.
Du.
Du borde vara lite gladare.
Jag har aldrig sett nån visa upp sin personliga kris så offentligt.
Va?
Vad försöker du bevisa?
Ingenting.
Jag vill bara ha lite stabilitet.
Äktenskap innebär inte stabilitet.
Stabilitet är stabilitet.
Vad pratar du om?
Se på folket i det där rummet.
Vad har de med mig att göra?
- Jag är inte som de. - Tja...
Jag vet inte var du fick det här ifrån.
Varför nu?
Det är inte bra mellan oss.
Det är lite konstigt.
Nej, vi har kommit förbi det.
Jag har jobbat mig igenom det och...
Carter,
du friade inte ens.
Du sa:
"Ska vi slå till?"
Inte nu.
Menar du...
Du hoppade över dina två senaste tider.
Du ringer inte upp.
Hur är det?
Jag undviker dig.
Varför det?
Vi har ju precis börjat.
Nej, du har precis börjat.
Jag är klar.
Jag har precis fått ett sexsiffrigt förskott.
Såna får man inte för ingenting.
Vi har nåt verkligt.
Ja, mitt liv.
Och du ska sluta lägga dig i.
Jag är ingen jävla försökskanin.
Miljoner människor har blivit hjälpta av min forskning.
Och nästa bok kommer att hjälpa flera miljoner till.
Du skulle hjälpa mig.
Jag försökte göra båda delarna, men det gick inte.
Men när du kom in på mitt kontor den där dagen
lyste du av möjligheter.
Men du sa att jag var så samlad.
Jag var tvungen.
Forskare får bara en sån chans en gång i livet.
Jag är forskare. Du är data.
Du var så säker.
Du var så säker på att du undkommit kaoset
från din barndom.
Men nu växer du och det gör ont.
Varsågod.
Vad är du för en slags doktor?
Jag tog med det här till dig. Ta en titt.
Det förklarar så mycket.
Inte om dina föräldrar.
Vill du ge upp? Gör då det.
Men förr eller senare måste du ta itu med det.
Carter?
Gary?
Vad gör du här?
Din mamma och jag...
Vi brukade faktiskt komma hit.
Gjorde ni?
Ja. Jämt och ständigt.
Jag målade om kanoten.
Jag tänkte fiska.
Det rensar skallen.
Jag beklagar, Gary.
Mina första två äktenskap slutade mycket värre.
Vad gör du här?
Jag...
Jag har en existentiell kris.
Vill du ut och fiska?
Nej, tack.
Ha det så kul.
Välkommen till sjön
Jag ser honom inte.
Han kanske är på sjön.
Vad gör du här, Carter?
Vad gör ni här?
Det är i hela bilen.
Luktar du inte det?
Jo, men jag gillar det.
Det är på mina byxor. Det föll.
Vem bjöd in honom?
Jag vet inte. Han är bara här.
Lägg in revbenen i kylen, Trey.
Visst.
Vad är det som händer?
Det är en liten familjeutflykt.
Ta inte illa upp.
Inte alls.
Du sket ju i oss, minns du?
Behöver du hjälp med det där?
Nej, jag fixar det.
Lägg upp dem på ett fat med lite bröd,
så har vi lite smårätter.
Bröd och ett fat. Nu börjar festen.
Hoppas du är hungrig, Carter.
Gary?
Vad fan gör han här?
De har kommit hit flera år.
- Va? - Nej, nej.
Kanske en eller två gånger.
I månaden.
På vägen hit sa du att du knappt kom ihåg stället.
Ja, med dig.
Du googlade efter vägbeskrivningen.
Jag borde åka.
Jag visste det.
Vaktbolaget ringde och sa att larmet hade gått.
Pratar hon med oss?
Nej.
Ursäkta. Finns det larm här?
Vi installerade det för några månader sen.
Det var hennes idé.
Vad har hon mer gjort med mitt hus?
Om du verkligen måste veta,
så införde vi ett nytt avfallssystem och jag virkade några filtar.
Virkar du?
Ja, dumhuvud, jag virkar.
Och jag la klart alla pussel i huset.
Vänta nu. Är jag den enda som inte har varit här?
- Vi campade. - Men vi var aldrig i huset.
Ja, jag fick kissa under verandan.
Varsågod.
Tro det eller ej,
men vi har några fina minnen härifrån.
Jag hade stora planer för huset.
Ett tredje sovrum där uppe, en utomhusdusch...
Jösses.
Du kommer aldrig få huset.
Du har inte träffat min advokat.
Hugh och jag är bra på rättegångar, eller hur, Hugh?
Ja.
Får jag säga nåt förnuftigt?
Tyst med dig, Gary.
Säg inte så till Gary.
- Idiot. - Gary!
Han är en idiot. Jag fick ut Carter ur restaurangen på tolv timmar.
- Jag kan få ut er härifrån på sex. - Toppen.
Läget, Trey?
Hej.
Vad kul.
Mamma, hur svårt är det att fixa ett gästrum?
Får jag prata med pappa?
Pappa, nu har det hänt igen.
Jag vet inte. Skicka bara en flygbiljett.
Jag vill sitta vid korridoren.
Jag är ledsen att vi inte bjöd med dig.
- Du... - Jag ville.
Jag fick inte bjuda dig för mamma och pappa.
- Det är... - Han tog min telefon.
- De är som småbarn. - Ja.
Hur har du stått ut med dem i alla år?
Förlåt för att jag fördärvade ditt bröllop.
Nej, det gjorde du inte.
Ingen fördärvade det.
Det var bara dålig tajming.
Kieko trodde att du inte gillade henne,
men sen visade jag henne boken
och nu bryr hon sig inte om vad du tycker.
Luktar du nåt?
Naturen. Titta.
Herrejävlar.
Vad fan?
- Herrejävlar! - Herrejävlar!
Vatten! Vi behöver vatten!
- Varför det? Vad är det? - Kieko, ring larmcentralen.
Varför det? Vad är det?
Skålar, vi behöver vatten.
Håll käften, Gary.
Det brinner.
Precis utanför.
Om du säger "brinner"...
Varför sa du "vatten"?
- Menar du allvar? - Fyll den.
Herregud, huset brinner.
Jag tror att Carter satte eld på det.
Var är min väska?
Det finns inget kvar att rädda.
Vi har några kanoter och fiskeutrustning.
Vems hus är det?
Det är hennes.
Det är storsint av dig, men jag fick vad jag kom hit för.
Jag köper det.
Va?
Jag köper det som det är.
Sålt. Ha det så kul.
Okej. Nu sticker vi.
Gary bjuder på bacon och ägg. Kom.
- Tack, Gary. - Jag skojar. Kom, Gary.
Jag tar kanoterna om ingen vill ha dem.
- Kör hårt, Gary. - 80 dollar för båda.
Lås när du åker, Carter.
Utsikten finns kvar.
Skilsmässobarn upplever en del ögonblick
som är unika för dem och som de aldrig glömmer.
Det här är första generationen som växer upp med skilsmässor,
inte som undantaget, utan som regeln
i nästan vartannat hus i kvarteret.
De har inga hälsosamma förhållanden som förebilder,
utan har bara lärt sig hur man inte ska göra.
De här sex personerna är modiga föregångare i en helt ny värld.
Tack.
Tack. Tack ska ni ha.
Jag kommer att signera böcker där bak, men inte personligt.
Jag signerar inte alla.
Hej.
Du kom.
Jag läste en recension om boken och ville ha mitt ex signerat, så...
Ställ dig i kö, då.
När jag hittade den där kvinnan var hon ingenting.
Tack.
Det är inspirerande.
Vill du ta en promenad, eller...
Visst.
Okej.
Ett år senare
När jag var i armén var jag kurir.
Jaha.
Vi var på Azorerna.
Vi levererade en diplomatväska eller nåt till Prag.
Och grejen med portugisiska horor
är att vissa är födda i Portugal och andra i Afrika.
Det är en blandning.
Jag träffade en toppentjej, Lydia.
Hon var därifrån.
Hon bjöd hem mig. Jag träffade hennes föräldrar.
Hon hade ett par barn.
Vi åt middag. En läcker fiskgryta.
Helt fantastisk.
Efteråt satt vi på verandan och drack sherry
med månskenet från hamnen och den perfekta brisen.
Jag minns att jag tänkte: "Jag kanske kan stanna.
"Det är kanske här jag ska vara."
Oj.
Så har jag känt minst tio gånger i livet.
Är ni redo?
Jag blev rädd.
Det är verkligen dags.
Det kan du ge dig på.
Okej.
Nu kör vi.
Jag är ett ACOD.
Ja, jag är ett vuxet skilsmässobarn.
Jag är ett ACOD.
Jag är ett ACOD. Mina föräldrar skilde sig när jag var tio år.
Mina föräldrar skilde sig när jag var fem, de älskade inte varandra.
Tekniskt sett är jag inte ett vuxet skilsmässobarn.
Jag var vuxen när mina föräldrar skilde sig.
Jag är ett ACOD.
Det känns som om alla här är det.
Jag är inget ACOD.
Mina föräldrar har varit gifta i 31 år.
Jag är inget ACOD. Mina föräldrar är fortfarande lyckligt gifta.
De träffades i åttan.
Jag är inget ACOD. Mina föräldrar var gifta i 31 år,
lyckligt gifta hela tiden,
men pappa hade varit gift fyra gånger innan.
Ja, jag är ett vuxet skilsmässobarn.
Mina föräldrar skilde sig när jag var 18 år.
Mina föräldrar separerade när jag var ett år.
Och de skilde sig när jag var fem.
Jag minns inte mina föräldrar ihop.
De hade skilt sig när jag var fem.
Fyra, fem, sex, eller nåt sånt.
Jag har en halvbror som är 13 år äldre.
Och jag har en styvmamma och styvpappa.
Min mamma gifte om sig och skilde sig igen,
och pappa är fortfarande ungkarl. Det är hur grymt som helst.
Mina föräldrar skilde sig när jag var fem eller sex.
Jag har aldrig vetat hur de var ihop.
Det är nästan som i den här filmen,
de har aldrig pratat med varandra och jag har alltid medlat.
Mina föräldrar skilde sig när jag var elva
och gifte om sig när jag var 17 och 18.
Du vet.
De har varit skilda i 15 år
och beter sig som om de aldrig känt varandra.
De kan inte vara i samma rum.
Jag förstår inte.
Skilsmässan var hemsk, jag hamnade hos mamma
och fick ta hand om alla.
Jag ville bo med pappa och kämpade så hårt,
men det gick inte, så jag stannade hos mamma
och jag har inte sett min pappa på 25 år.
Mamma gifte om sig när jag var fyra eller fem,
och pappa gifte om sig ungefär samtidigt.
De hatade varandra hela tiden.
Det var mammas andra man och pappas första fru.
Sen gifte mamma om sig igen i 13 år.
Jag är fortfarande enda barnet.
Pappa gifte om sig för 20 år sen och jag har en styvsyster
som jag inte har nån kontakt med.
Mina föräldrar gifte aldrig om sig. Pappa var gay.
Pappa bad mamma om skilsmässa.
Men hon dog innan den blev klar.
Min pappa är på nummer fem.
Och mamma gifte aldrig om sig.
Jag hoppas på att bryta förbannelsen.
Mina föräldrar skilde sig när jag var tio år,
men jag tror fortfarande på äktenskapet och en dag ska jag hitta den rätta.
Jag vill aldrig gifta mig.
Jag är ett ACOD och jag vill inte heller gifta mig.
Jag vill nog inte gifta mig
för enligt min erfarenhet fungerar det inte.
Jag ska inte gifta mig.
- Aldrig nånsin? - Aldrig.
Jag har varit gift och skild två gånger.
Jag har varit gift.
- Hur många gånger? - Två.
Jag har aldrig gillat äktenskapet och kommer aldrig att göra det.
Jag har varit ihop med en kille i 40 år, men jag sa:
"Nämn aldrig nåt om äktenskap."
Äktenskapet är heligt.
Det ska man inte ta lätt på.
Det kan vara fantastiskt.
Det känns bra med äktenskap för mig för jag gifter mig om två dagar.
Jag är inte gift. Jag är förståndigare än så, sir.
Äktenskap? Jag är gift, men...
Jag vet inte. Jag är inte så romantisk.
Jag vill gifta mig, men jag är skild.
Jag vill inte gifta mig nån gång. Inte precis.
Inte? Varför inte?
Varför? För att jag aldrig sett ett som fungerat.
Jag har aldrig sett fungerande äktenskap.
Swedish